Søndag aften klokken 20:00 gik den 79-årige engelske sanger, Rod Stewart, på scenen i Royal Arena til en koncert, som oprindeligt skulle have været hans sidste i Danmark, men nu er blevet den næstsidste koncert i Danmark.
I sin halvåbne leopard-skjorte og med sin manglende gennemslagskraft kæmpede den erfarne entertainer sig igennem sit eget show på cirka to timer og 23 sange.
Fra koncertens start med ”Addicted To Love”, ”You Wear It Well”, “Having A Party” og hittet “It’s a Heartache” var det tydeligt, at der enten var noget galt med mikrofonen eller Rod Stewarts stemme. Mit bud er på sidstnævnte.
Helt anderledes lød det dog, da han begyndte på ”Stay With Me”, ”Roll and Tumble Blues” samt den forholdsvis smukke ”Forever Young”, hvor den snart 80-årige sangers rustikke stemme lød nogenlunde tålelig.
Det er tydeligt, at Rod Stewart stadig besidder mere charme end alle dem, som Britt Bendixen har kaldt charmebøffer i sin tid som dommer i Vild Med Dans – og vild med dans er den stivbenede Rod Stewart tydeligvis også, for op og ned og til side og side rendte han.
![Rod Stewart, Royal Arena](https://i0.wp.com/poplish.dk/wp-content/uploads/2024/06/RodStewart_AllCopyrights_CamillaLundbyePhotography-3.jpg?resize=696%2C464&ssl=1)
Vakler på scenen
De helt store følelser om kærlighed og Stewarts tidlige sexliv blev udfoldet til DK4-segmentet, da ”First Cut”, ”Talk About It” og ”Maggie May” blev spillet, hvor publikum i ren karaoke-stil kunne synge med på 1971-sangen, da teksten kom på storskærmen. Selvom de kom op at stå for første gang, var der ikke meget gennemslagskraft i dem heller.
Under ”I’d Rather Go Blind” virkede Rod Stewart som en statist i sit eget intetsigende show mere end nogensinde, og for det meste fremstod han som en desorienteret mand, der ikke kunne finde tilbage til sit plejehjem.
Heldigvis for ham var han ikke den eneste på scenen, der havde svært ved at finde noget. Bandet havde nemlig også svært ved at finde deres engagement og virkede for det meste uinspireret og uden særlig meget pondus.
De tre korpiger forsøgte dog at skabe noget, da de sang Tina Turners ellers magiske ”Proud Mary”, men uden held. Mens Rod Stewart tog en pause og skiftede tøj, virkede forsøget på at fylde hans fravær ud utilstrækkeligt og mislykket.
Tilbage på scenen, klædt i blåt og gult, sagde han ”I’m wearing the colours of, not Sweden, but Ukraine” efterfulgt af sangen ”Rhythm Of My Heart”, mens baggrundskærmen viste billeder fra Ruslands invasion af Ukraine og slutteligt et billede af Ukraines præsident.
Og ja, så kaldte han Putin for et røvhul.
![Rod Stewart, Royal Arena](https://i0.wp.com/poplish.dk/wp-content/uploads/2024/06/RodStewart_AllCopyrights_CamillaLundbyePhotography-8.jpg?resize=696%2C464&ssl=1)
Snotpapir og glemsom
Lige fra koncertens start havde Rod Stewart snotpapir i lommen, og det blev også flittigt brugt. Den røde næse var på storskærmen helt tydelig. Han havde nok ikke tre-lags Kleenex med balsam på sin rider. Det kan også være derfor, at han glemte en del af teksten til ”It Takes Two”, eller at publikumsfavoritten ”Baby Jane” ikke var på koncertens setliste. Skandale.
Heldigvis for publikum var megahittet ”Da Ya Think I’m Sexy” på setlisten, og her fik publikum både kastet små badebolde mod sig, og sammen med Rod Stewarts slappe, men stadig charmerende vokal fik han for en stund skabt en solid koncertoplevelse.
Koncerten sluttede med megahittet ”Sailing”, hvor han med fællessang, høj energi og en utrolig veloplagt vokal fik skabt en følelse af samhørighed og glæde. Han gik rundt med sin sejlerhat og tog det hele ind som var det sidste gang, han stod på en scene for sidste gang i Danmark.
Lige indtil december, hvor han gør det igen i Herning.
Vil du se flere billeder fra koncerten, kan du klikke lige her!
![Rod Stewart, Royal Arena](https://i0.wp.com/poplish.dk/wp-content/uploads/2024/06/RodStewart_AllCopyrights_CamillaLundbyePhotography-9.jpg?resize=696%2C464&ssl=1)